Fremtiden.
En dyster, trøstesløs verden.
En verden hærget af krig, lidelse og tab -
- på begge sider.
Mutanter og de mennesker, der vover at hjælpe dem...
... kæmper mod en fjende, vi umuligt kan besejre.
Er vi bestemt til denne skæbne?
Bestemt til at udslette os selv som så mange andre arter før os?
Eller kan vi udvikle os hurtigt nok til at forandre os, -
- forandre vores skæbne?
Er fremtiden virkelig forudbestemt?
MOSKVA
De er her!
Det er nu. - Sentineller!
Sunspot!
Kom så.
Løb!
Nu!
Blink! Nej!
For sent, møgdyr.
Rør dig ikke, mutantsvin!
Ned på jorden, hænderne bag hovedet!
Vi er så få tilbage.
Professor?
Jeg har fundet dem.
KINA
Professor!
Bobby. - Hej, Storm.
Dav, knægt.
Professor, du klarede det.
Når Sentinellerne angriber, lokaliserer Warpath dem.
Så sender jeg Bishop tilbage for at advare os om angrebet i tide.
Blink undersøger det næste sted, -
- og så forsvinder vi, inden de opdager, vi har været der.
Vi har heller aldrig været der.
Hvad mener du?
Hun projicerer Bishop tilbage i tiden for at advare de andre -
- om det forestående angreb.
Sender hun Bishop tilbage i tiden?
Kun hans bevidsthed, der indtager hans fortidige krop.
Det kan muligvis lykkes, Charles.
Hvad kan lykkes?
Sentinel-projektet blev oprindeligt udtænkt af doktor Bolivar Trask.
Først i 70'erne var han en af verdens førende våbenbyggere.
Men i al hemmelighed var han begyndt at udføre forsøg på mutanter.
Han brugte deres evner til at fremme sin egen forskning.
Forbløffende.
Én mutant opdagede, hvad han havde for.
En mutant, der besad evnen til at forvandle sig til hvem som helst.
Mystique.
Jeg kendte hende som Raven.
Vi mødtes som børn og voksede op sammen.
Hun var som en søster for mig.
Jeg forsøgte at hjælpe hende, -
- men endte i stedet med at støde hende fra mig.
Hun jagede verden tynd efter Trask.
Og ved indgåelsen af fredsaftalen i Paris i 1973 oven på Vietnamkrigen...
... fandt hun Trask...
...og dræbte ham.
Det var første gang, hun tog et liv.
Men ikke sidste.
Mordet på Trask havde dog ikke de følger, hun havde ventet.
Det overbeviste bare myndighederne om behovet for hans projekt.
De tog hende til fange, -
- torturerede hende, udførte forsøg på hende.
I hendes dna fandt de hemmeligheden bag hendes forvandlingsevne.
Det gav dem den nødvendige viden -
- til at kunne bygge våben, der kunne tilpasse sig enhver mutantevne.
Og på mindre end 50 år -
- skabte de maskinerne, der har dræbt så mange af vores art.
Men det hele begyndte den dag i 1973, -
- hvor hun første gang tog et liv.
Den dag, hun fuldt og helt blev til Mystique.
Du vil rejse tilbage dertil.
Hvis jeg kan få fat i hende, forhindre mordet -
- og holde hende fri af deres kløer, -
- så kan vi forhindre, at Sentinellerne bliver skabt.
Og gøre en ende på denne krig, før den overhovedet bryder ud.
Jeg kan sende en person et par uger tilbage, -
- måske en måned.
Men du taler jo om at rejse årtier tilbage.
Din hjerne er den mægtigste i verden, professor, -
- men det er begrænset, hvad sindet kan tåle, før det brister.
Det ville flå dig i stykker. Beklager.
Ingen ville kunne overleve sådan en rejse.
Hvad hvis ens sind kan rimpe sig selv sammen?
Hvis man heler lige så hurtigt, som man flås i stykker?
Spred jer.
På jeres poster.
Jeg vil altså vågne i min fortidige krop et sted.
Hvad så?
Så skal du opsøge mig -
- og overbevise mig om alt det her.
Kan du ikke bare læse mine tanker?
Jeg havde ikke de kræfter i 1973.
Du må gøre for mig, hvad jeg engang gjorde for dig.
Led mig på rette vej.
Jeg var et ganske andet menneske dengang.
Du må være tålmodig med mig.
Tålmodighed er jo min største dyd.
Du vil også få brug for mig.
Efter Mystique forlod Charles, tog hun med mig, -
- og jeg førte hende på farlige veje.
Lyssky veje.
Det vil kræve, at vi to står side om side -
- på et tidspunkt, hvor der var en afgrund imellem os.
Kanon.
Hvor finder jeg så dig?
Det er ikke så ligetil.
Din krop vil sove, mens dit sind rejser tilbage i tiden.
Så længe du er der, vil fortid og nutid forblive uændret.
Men så snart du vågner...
...vil det, du har gjort, have ændret historiens gang.
For os andre vil det være den eneste historie, vi kender.
Det vil være, som om de seneste 50 år aldrig har fundet sted.
Denne verden og denne krig...
Den eneste, der vil kunne huske den, er dig.
Logan...
Du skal tømme dit sind og være så rolig som muligt.
Hvad mener du?
Kommer du i affekt, får jeg svært ved at holde fast i dig.
Så risikerer du at havne mellem fortid og fremtid.
Og hvis jeg kommer i affekt?
Så tænk fredfyldte tanker.
Fredfyldte tanker. Har du nogen gode nyheder?
Tja, du ældes jo næsten ikke, så du vil ligne dig selv.
Du får ikke lang tid i fortiden.
Sentinellerne vil finde os.
Det gør de altid.
Og denne gang vil vi ikke kunne flygte.
Det er vores sidste chance.
Tror du virkelig, det vil virke? - Jeg har tiltro til ham.
Det er mere os, jeg er usikker på.
Vi var unge. Vi vidste ikke bedre.
Det kommer vi til nu.
Vi ses snart igen.
Det kan godt stikke lidt.
Kors i røven.
Det virkede sgu.
Hvad foregår der?
Gwen, kom i tøjet. - Jeg aner ikke, hvad der foregår.
Du skulle beskytte chefens datter, ikke knalde hende.
Vi var ikke i seng sammen.
Ikke det? - Nej.
Det vil sige, jo, det var vi tit.
Jimmy!
Men det var ikke mig. Det var mit gamle jeg.
Jeg er lige havnet her for tyve sekunder siden.
Hvor er dit tøj så henne?
Mit?
Ville du tro mig, hvis jeg sagde, jeg kommer fra fremtiden?
Ud med dig, sveske.
Nu ordner vi ham klovnen. - Gu gør I ej.
I giver mig bilnøgler og penge til benzin, -
- eller også ryger I på hospitalet. Jeg ved, hvordan det ender.
Fordi du kommer fra fremtiden?
Nej.
Fordi dem her.
Hvad fanden?
Av, for helvede!
Fredfyldte tanker.
Vi gennemgår samtlige vores forsvarsudgifter, -
- og alle fortrolige regnskaber lægges frem.
Vi kan ikke finansiere et våben, der rettes mod vore landsmænd.
Hvis disse mutanter, som De påstår, -
- allerede lever iblandt os, -
- så lever de her ganske fredeligt.
De har ikke gjort væsen af sig i ti år.
Hvad med hændelsen i Cuba? - Det blev aldrig bekræftet.
Vi har langt mere reelle fjender.
Russerne og kineserne.
Vi taler om en tiendedel af en tiendedel -
- af en tiendedel af befolkningen.
Tillad mig at læse noget op.
Værsgo.
Dette er blevet tilvejebragt af vores venner hos CIA.
Det er en afhandling -
- skrevet af en mutant på Oxford University.
Jeg citerer:
"For Homo neanderthalensis -
- var hans mutant-slægtning Homo sapiens..."
Det er os.
"...en afviger.
Det muterede menneske, Homo sapiens' fremmarch -
- betød en øjeblikkelig udryddelse af dets laverestående slægtninge."
Nu er det os, der er neandertalerne.
Tal for Dem selv, dr. Trask.
Da De sendte vores soldater til Vietnam uden våbenkraft nok til at vinde krigen, -
- undervurderede De fjenden.
Gør De ligesådan med denne fjende...
...gælder det ikke en grænsestrid på den anden side af kloden.
Denne krig vil gælde vores gader, -
- vores byer og vores hjem.
Og når De endelig indser behovet for mit projekt...
...vil det være for sent.
Og da vil De have to tabte krige på samvittigheden.
Beklager, dr. Trask.
Deres Sentinel-projekt...
...bliver ikke til noget.
Kan jeg hjælpe Dem, hr. oberst?
Jeg er her for at sende drengene godt af sted.
Beklager, men området er under karantæne.
Flyt dig, soldat.
Det er en ordre.
Giv agt!
Rør.
Hvad er alt det her? - Forsøgsrapporter og blodanalyser.
Det hele skal skibes hjem. - Hvortil?
Samme sted som dem. Trask Industries.
Afgang, d'herrer!
I skal væk fra det her galehus.
Bliver vi sendt hjem?
Ikke endnu.
Hvad skal de til for? - De vil gøre rejsen mere behagelig.
I overføres til et privat kompleks, hvor vi kan foretage flere prøver.
Deres folk er ikke militærfolk.
Privat entreprenør. Disse soldater er i vores varetægt.
Soldaterne her skal hjem.
Det har De vist ikke hjemmel til at bestemme.
Det tror jeg nu nok, jeg har.
Hvem er De?
Spørgsmålet, hr. major, er...
...hvem er De?
Raven!
Det hedder jeg ikke.
Jeg havde styr på det. - Det ved jeg.
Afgang! Kom så!
Hvor er Erik? - Jeg arbejder på egen hånd nu.
Afgang!
Stands flyet!
Vi kan ikke efterlade nogen i det her gudsforladte land.
Javel.
Du tager ikke med, vel?
Min krig er ikke forbi.
Fjenden er stadig derude.
Hvor blev de fire konstabler af?
På vej ud mod landingsbanen.
PRIVAT EJENDOM INGEN ADGANG
XAVIERS SKOLE FOR TALENTFULDE UNGE
Ja?
Hvad er der sket med skolen?
Den har været lukket i årevis. Er du forælder til en elev?
Det håber jeg sgu ikke. Hvem er du?
Hank. Hank McCoy.
Jeg tager vare på huset.
Er du Beast?
Nå, du kommer vel efter det.
Jeg aner ikke, hvad du taler om. Jeg må bede dig om at gå.
Hvor er professoren? - Der er ingen professor her.
Du er stærk af en splejs at være.
Gemmer der sig ikke et lille Beast i dig?
Nej, han er her ikke.
Kom nu, Beast.
Skolen er lukket.
Vær venlig at gå. - Jeg vil tale med professoren.
Her er ingen professor, har jeg jo sagt.
Hør her, knægt. Vi to bliver perlevenner.
Du ved det bare ikke endnu.
Professor!
Professor?
Hank?
Hvad foregår der?
Professor? - Det vil jeg helst ikke kaldes.
Kender du fyren her?
Han virker en anelse bekendt.
Ned fra lysekronen, Hank.
Du kan gå? - Du er søreme skarpsindig.
Jeg troede, Erik...
Derfor kan det undre, at du overså skiltet udenfor.
Du er på privat ejendom. Jeg må bede ham bede dig om at gå.
Det kan jeg desværre ikke.
Jeg er blevet sendt ud efter dig.
Sig til vedkommende, der sendte dig, at jeg er optaget.
Det bliver vanskeligt...
...for den, der sendte mig, var dig.
Hvad?
Om sådan cirka 50 år.
Altså 50 år ude i fremtiden? - Ja.
Har jeg sendt dig hertil fra fremtiden? - Ja.
Pis og papir.
Hvis du havde dine kræfter, ville du vide, at jeg talte sandt.
Hvorfra ved du, at jeg ikke har?
Hvem er du? - Det har jeg sagt.
Er du fra CIA? Har I holdt øje med mig?
Jeg kender dig, Charles.
Vi har været venner i årevis.
Du fik dine kræfter som niårig.
Du troede, du var ved at blive vanvittig -
- på grund af stemmerne i dit hoved.
Først da du var 12, -
- gik det op for dig, at du hørte stemmerne i andre folks hoveder.
Skal jeg fortsætte?
Det har jeg aldrig fortalt en sjæl.
Nej, ikke endnu, men det kommer du til.
Du har vækket min interesse. Hvad vil du?
Vi må stoppe Raven.
Jeg har brug for din hjælp.
Vi har brug for din hjælp.
Nu vil jeg gerne vågne.
Hvad har hun med det her at gøre?
Du påstår altså, -
- at de tog Ravens kræfter og...
...lavede et våben ud af dem?
Jep.
Hun er jo unik.
Ja, det er hun.
I begyndelsen angreb Sentinellerne kun mutanter.
Men de begyndte at spore de ikke-mutanter...
...der senere hen ville få mutantbørn og -børnebørn.
Mange af menneskene forsøgte at hjælpe os, men blev slagtet.
Til sidst sad menneskehedens bærme på al magten.
Jeg har kæmpet i mange krige...
...men aldrig set noget lignende.
Og det hele begynder med hende.
Lad os nu bare sige...
...at jeg vælger at tro på dig, -
- at jeg vælger at hjælpe. Raven vil ikke høre på mig.
Hendes hjerte og sjæl tilhører en anden nu.
Det ved jeg.
Derfor får vi også brug for Magneto.
Erik?
Er du klar over, hvor han er? - Ja.
Han er, hvor han hører hjemme.
Går du bare?
Flot. Du er virkelig skarpsindig.
Den professor, jeg kender, ville aldrig vende ryggen til en, -
- der var kommet på afveje.
Især ikke en, han elskede.
Hør engang.
Jeg tror faktisk godt, jeg kan huske dig.
Vi opsøgte dig for lang tid siden -
- for at få din hjælp.
Jeg vil give dig det samme svar, som du gav os dengang:
Rend mig i røven.
Hør her, bror lort.
Jeg har oplevet meget og set mange mennesker dø.
Nære venner.
Hvis du bare lader stå til, -
- kommer du ud for det samme. Fatter du det?
Døden skal jo have en årsag.
Jeg sagde jo, her ikke var nogen professor.
Hvad er der sket med ham?
Han mistede alt.
Erik, Raven, -
- sin førlighed.
Vi havde bygget hele skolen op, -
- men kort tid efter første semester -
- spidsede krigen i Vietnam til.
Mange af lærerne -
- og de ældste elever blev indkaldt.
Det knuste ham.
Han blev indesluttet.
For at hjælpe ham udviklede jeg et serum til behandling af hans rygrad.
Det er baseret på samme formel, der holder min mutation i ave.
Jeg tager kun lige nok til at holde mig selv i balance...
...men han tager for meget.
Jeg har forsøgt at vænne ham af med det, -
- men han kan ikke holde smerten og stemmerne ud.
Behandlingen giver ham førligheden igen, -
- men det er ikke nok.
Han har mistet for meget.
Er du ikke bange for mig?
Jeg har altid vidst, jeg ikke var den eneste i verden.
Charles Xavier.
Raven.
Du er sulten og ensom.
Tag, hvad du vil. Vi har mad nok. Du behøver ikke at stjæle.
Faktisk...
... behøver du aldrig mere stjæle.
Det lover jeg dig.
Jeg skal nok hjælpe dig med at finde hende.
Ikke på grund af alt dit fremtidspis, men for hendes skyld.
Fair nok.
Men du kender ikke Erik.
Han er et uhyre, en morder.
Tror du, du kan få Raven overtalt til at skifte sindelag og vende hjem?
Det er jo pragtfuldt.
Men hvad får dig til at tro, du kan lave om på ham?
At du og Erik sendte mig hertil i fællesskab.
Han holdes fanget i et rum bygget under 2. Verdenskrig, -
- da stål var en mangelvare.
Fundamentet består udelukkende af beton og sand. Ikke noget metal.
Han holdes fanget -
- 100 etager under klodens heftigst bevogtede bygning.
Hvorfor sidder han der?
Har han glemt at fortælle det?
JFK.
Var det ham?
Hvordan skulle en kugle ellers kunne zigzagge gennem luften?
Erik har altid haft våbensnilde.
Er du sikker på, du vil det her? - Det er din plan, ikke min.
Vi har ingen muligheder for at slippe ind.
Eller ud.
Der er kun mig og Hank.
Jeg kender en fyr.
Han må være en ung mand nu. Voksede op uden for D.C.
Han kan trænge ind hvor som helst. Jeg aner bare ikke, hvordan vi finder ham.
Er Cerebro udelukket?
Vi har en telefonbog.
Skulle De ikke gøre Dem klar til afrejsen?
Jeg skal bare lige hente nogle papirer.
Nyt tørklæde? Det er pænt.
Tak.
VÅBENFORSØG
OBDUKTIONSRAPPORTER
Dr. Trask? - Øjeblik.
Der er føjet nogle navne til mødet i Paris.
Tak.
Er der noget i vejen?
Nej, det betyder ikke noget.
Er De sød at renskrive min tidsplan?
Jeg vil nødigt gå glip af noget.
Det er her. - Hvor?
Stop her. - Ja ja.
Næste gang er det mig, der kører.
Hvad har han nu gjort?
I får en check for det, han har stjålet. - Vi vil bare gerne tale med ham.
Peter, det er strømerne. Igen.
Hvad vil I?
Jeg har ikke gjort noget. Jeg har været her hele dagen.
Vi er ikke strømere, Peter.
Det ved jeg godt. Strømere kører ikke i udlejningsbiler.
Hvorfra ved du? - Jeg tjekkede registreringsattesten.
Jeg nåede også at løbe lejekontrakten igennem.
I er ikke her fra byen. Er I fra FBI?
Nej, ikke strømere. "Skole for talentfulde unge"?
Det er et gammelt kort.
Han er fascinerende. - Møgirriterende.
Teleporterer han? - Nej, han er bare hurtig.
Og dengang, jeg kendte ham, var han ikke nær så... ung.
Det er dig, der er gammel.
Du er ikke bange for at vise dine kræfter?
Kræfter? Hvad snakker du om?
Så I noget besynderligt?
Ingen ville tro jer, hvis I fortalte om det.
Hvad er det så, I vil?
Vi har brug for din hjælp. - Med hvad?
Til at bryde ind i et topsikret anlæg og hjælpe nogen ud.
Fangeflugt? Det er altså ulovligt.
Kun hvis man bliver knaldet.
Hvad får jeg ud af det?
Du, din kleptoman, får lov at bryde ind i Pentagon.
Hvorfor skulle jeg stole på jer?
Fordi vi er ligesom dig.
Vis ham det.
Fedt, men virkelig klamt.
Pentagon er opført i 1943 og er verdens største kontorbygning.
Her arbejder godt 25.000 militæransatte -
- fordelt på 600.000 kvm.
Hvor er toilettet? - Han skal hele tiden tisse.
METAL MÅ IKKE MEDBRINGES
Vi modtager et tv-signal hernede.
Ring efter nogle teknikere.
PAS PÅ GLASSKÅRENE
...og erobrede øen Iwo Jima fra det japanske kejserrige.
Det månedlange slag -
- var et af de voldsomste i hele 2. Verdenskrig.
Om tre sekunder vil de døre gå op, -
- og 20 vagter vil stå klar til at skyde os.
Det er det, jeg venter på.
Hvad er det, du gør?
Holder din nakke, så du ikke får piskesmæld.
Hvabehar?
Piskesmæld.
Rør jer ikke!
Det går over igen. Det sker for alle.
Du må have begået noget alvorligt.
Hvad har du gjort?
Hvorfor var du buret inde?
Fordi jeg myrdede præsidenten.
Det eneste, jeg er skyldig i, er at kæmpe for folk som os.
Kan du karate?
Jeg kan ikke karate.
Men jeg kan gå amok.
Mine damer og herrer, vi er i højeste alarmberedskab.
Vi evakuerer hele etagen, -
- så min kollega og jeg -
- kan sikre fængslet.
Hvem er I? - Vi er fra Kontrataktisk CB...
...FBCID.
Måske hørte I ikke, hvad jeg sagde, -
- men I er nødt til at forstå, -
- at dette er en totalforseglingsprocedure.
Fik du talt ud?
De siger, du kan kontrollere metal.
"De"?
Det kendte min mor også engang en fyr, der kunne.
Undskyld, men jeg er bare ikke så glad for vold.
Charles?
Det er også rart at se dig, gamle ven. Og på benene.
Det er ikke din skyld.
Du er den sidste mand i verden, jeg havde regnet med at se.
Tro mig, jeg ville ikke være her, hvis ikke jeg var nødt til det.
Vi gør det her på min måde. Ingen drab.
Ingen hjelm.
Jeg kan ikke være dig ulydig, om så jeg ville.
Jeg skal aldrig ind i dit sind igen.
Jeg vil have dit ord, Erik.
Rør jer ikke!
Bliv, hvor I er!
Charles. - Rør jer ikke!
Hænderne op, eller vi skyder!
Frys dem. - Jeg kan ikke.
Hænderne op!
Tak, knægt.
Tusind tak, Peter. Pas godt på dig selv.
Jeg så jeres flyveplan. Hvorfor skal I til Paris?
FREDSAFTALE UNDERSKRIVES I PARIS
Tænk, hvis de var af metal.
Er du sød at returnere den for mig?
Og Peter?
Tag det med ro.
Hvor har de opstøvet dig?
Du vil nok ikke tro mig, men...
...du har selv sendt mig.
Du og Charles.
Fra fremtiden.
Hvordan mistede du dem?
Rygradsserummet påvirker mit dna.
Gav du afkald på dine kræfter for at kunne gå?
Jeg gav afkald på dem for at kunne sove.
Hvad kender du til det? - Jeg har selv mistet.
Tør dine øjne, Erik.
Det retfærdiggør ikke det, du har gjort.
Du aner ikke, hvad jeg har gjort.
Du frarøvede mig de ting, der betød allermest for mig.
Så skulle du have kæmpet for dem.
Hvis du vil have en kamp, Erik, så skal du få en kamp!
Lad ham bare.
Du lod mig i stikken!
Du tog hende fra mig og lod mig i stikken!
Angel.
Azazel.
Emma.
Banshee.
Vores brødre og søstre -
- blev dræbt!
Utallige andre blev brugt som forsøgsdyr. Slagtet!
Erik! - Hvor var du, Charles?
Vi skulle have beskyttet dem!
Hvor var du, da dine egne havde brug for dig?
Du gemte dig sammen med Hank!
Du udgav dig for noget, du ikke er!
Erik!
Du lod os andre i stikken.
Du har altså altid været et dumt svin.
Jeg går ud fra, at vi er bonkammerater i fremtiden.
Jeg viede mange år til at nakke dig, fister.
Hvordan gik det med det?
Du er ligesom mig.
En overlever.
Gider du lige rydde op?
Hold hellere lidt igen, hr. general. Der venter en stor dag i morgen.
Lad os nu feste. Det er ikke hver dag, man vinder en krig over de amerikanske djævle.
Jeg henter en flaske mere.
Det må De undskylde.
Jeg tror nu, fejlen var på min side.
De taler vietnamesisk?
Jeg er tolk.
Jeg taler mange sprog.
Tillad mig at byde Dem en drink.
Medmindre De da er sammen med nogen.
Jeg er alene.
En flaske Johnnie Walker, tak.
Skal De deltage i topmødet i morgen?
En smuk pige, der interesserer sig for politik?
Skinnet kan bedrage.
Frøken.
Vis mig mere, skatter?
Uden tøj?
Hvad er der i vejen, skatter? Synes du ikke, det klæder mig?
INVITATION
Skal vi tage et parti? Det er længe siden.
Jeg er ikke i humør til spil.
Jeg har ikke fået en dram i ti år.
Det var ikke mig, der myrdede præsidenten.
Kuglen ændrede bane, Erik.
Fordi jeg forsøgte at redde ham.
Men de overmandede mig. - Hvorfor ville du redde ham?
Fordi han var en af os.
Du må tro, jeg er idiot.
Vi har altid vidst, de ville komme efter os.
Men ikke at de ville bruge Ravens dna til det.
Hvornår så du hende sidst?
Den dag jeg tog af sted til Dallas.
Hvordan havde hun det?
Hun var stærk.
Målrettet.
Loyal.
Men hvordan havde hun det?
Hun...
Vi...
Jeg forstod, hvorfor hun betød så meget for dig.
Du bør være stolt af hende.
Hun kæmper for vores sag.
Din sag.
Jeg har ikke opdraget pigen til at slå ihjel.
Hun var ingen lille pige længere. Det var derfor, hun forlod dig.
Hun forlod mig, fordi du hjernevaskede hende.
Det er ikke mig, der har den evne.
Hun traf et valg.
Men nu ved vi, hvad det valg fører til.
Hun myrder Trask, de fanger hende, -
- hvorefter de udsletter os.
Ikke hvis vi får fat i hende først.
Ikke hvis vi omskriver historien i morgen.
Jeg er ked af det, Charles.
Ked af det, der skete.
Det er jeg virkelig.
Det er længe siden, jeg har spillet.
Jeg skal nok være blid.
Så får vi måske en lige kamp.
Første træk er dit.
Diplomater fra hele verden strømmer her til hotel Royal.
En historisk dag, -
- der markerer afslutningen på USA's militærengagement i Vietnam.
Her ses Sydvietnams udenrigsminister og andre af landets notabiliteter.
Topmødet begynder først om en time.
Hotellet har klargjort et værelse til Dem og Deres gæster.
Det er rigelig tid.
Godeftermiddag, alle sammen, og tak, fordi De ville komme.
Tillykke med sejren i krigen.
Jeg ved, der skal trykkes hænder og tages billeder nedenunder, -
- så lad mig komme til sagen.
Der er en ny fjende på spil.
En fjende, der vil gøre Deres våben nyttesløse, Deres hære magtesløse -
- og Deres nationer forsvarsløse.
De får brug for et nyt våben i denne krig. Jeg kalder dem Sentinellerne.
Opkaldt efter fordums skildvagter, der bevogtede fæstningens porte.
De har flyveegenskaber som en jetjager.
De er udstyret med kanoner, der kan affyre godt -
- 2.000 termokeramiske projektiler i minuttet.
Men størrelse, ildkraft og fart, -
- det kan både Lockheed og Boeing levere.
Nej, det, der gør Sentinellerne til noget særligt, -
- er deres evne til at spore mutanternes X-gen.
Et gen-sporingssystem, der kan finde sit mål på 800 meters afstand.
Det angriber ikke, før målet er identificeret.
Med dette våben vil ingen menneskeliv gå tabt.
Systemet vil end ikke kunne aktiveres herinde.
Medmindre der er en mutant til stede.
Det må bero på en fejl.
Mine maskiner tager ikke fejl.
Hvad er du?
Jeg forsikrer Dem...
I må ikke skyde.
Jeg har ingen anelse om, hvad De taler om.
Raven!
Raven?
Charles?
Vi kommer for at redde dig, Erik og jeg.
Sammen.
Jeg troede aldrig, jeg skulle se dig igen.
Jeg lovede for længe siden, at jeg ville beskytte dig.
Jeg skal nok forhindre, at du falder i kløerne på dem.
Erik?
Erik, hvad er det, du gør?
Sikrer vores fremtid.
Tilgiv mig, Mystique.
Så længe du er til, kan vi aldrig vide os sikre.
Erik...
Brug dine kræfter, Charles.
Det kan han ikke.
Han kommer tilbage.
Han glider fra mig.
Stryker!
Nogen vil afslutte det, vi har påbegyndt, Wolverine!
Hold ham i ave.
Erik!
Hvor er jeg?
Hvordan er jeg havnet her?
Du opsøgte os.
Hvem er du? - Charles.
Charles Xavier! - Kender dig ikke.
Hvad er det?!
Jeg klarer det her. Skynd dig.
Stop Erik!
Erik... - Det gør mig ondt.
Erik...
Du hedder Logan. Jeg er Charles Xavier.
Vi har tilbragt flere dage sammen.
Du er på syre.
Nogen har givet dig et rigtig dårligt trip, okay?
Vi skal nok klare skærene sammen.
Kitty!
Hun er hårdt såret.
Jeg har ham.
Professor?
Hvad gik der af dig?
Jeg så bare en, der en dag vil påføre mig store lidelser.
Hvor er Raven?
Væk.
Vi må væk herfra.
Er der mon en forbindelse til...
I går blev topmødet i Paris -
- forstyrret af uidentificerede attentatmænd, -
- hvis lige verden aldrig har set.
Massehysteriet breder sig, og borgerne spørger:
"Hvor kom de fra? Kommer de igen?"
Og vigtigst af alt: "Er de venner eller fjender?"
Vores korrespondent Toby Elliot rapporterede -
- fra underskrivelsen af fredsaftalen i Paris.
Hvad er det, vi har med at gøre? I al fortrolighed.
For to dage siden lykkedes det denne mand, Erik Lehnsherr, -
- at flygte fra et topsikret fængsel i Pentagon.
Vi mener at vide, at denne kvinde er Lehnsherrs tidligere forbundsfælle.
De var sammen i Cuba, da krisen kulminerede i 62.
Han var også indblandet i mordet på Kennedy.
Hvad med dyret der?
Vi aner ikke, hvad det er.
Vi aner ikke, hvad nogen af dem er.
Jo. Jo, det gør vi.
De er mutanter.
Han besidder evnen til at betvinge metal, -
- hvilket Deres våben, så vidt jeg ved, er lavet af.
Og hun kan forvandle sig til hvem som helst.
En general. En efterretningsagent.
Selv Dem, hr. præsident.
Hun kunne spankulere herind -
- og iværksætte et atomangreb, hvis hun havde lyst til det.
Og det er kun to af dem.
Har vi noget forsvar mod dem?
Netop det spørgsmål, jeg ventede på.
Det projekt er på forsøgsstadiet. Dybt fortroligt.
Påstår De, at disse mutanter render frit omkring, -
- og at vores bedste forsvar er store metalrobotter?
Mange af mutanterne ser ud som os, -
- men mine Sentineller kan se forskel.
Jeg har otte prototyper klar.
De er bygget af moderne polymer. Der er ikke et gran af metal i dem.
Arranger en demonstration.
Hele verden skal vide, at vi kan beskytte dem.
Hvad skal der til for at klargøre dem?
Jeg har fortalt Kongressen beløbet. De valgte desværre at underkende mig.
Det bliver noget dyrere at aktivere dem nu.
Prisen er underordnet. - Én ting mere.
Hvis det lykkes at fange dem, vil jeg gerne have hende.
I forskningsøjemed, naturligvis.
Det må være forfærdeligt.
Hvad?
At være født sådan.
Mon dog?
Kan De forestille Dem at kigge i spejlet -
- og se det der stirre Dem i øjnene?
Ja, det kan jeg godt.
Hvor tror De, hun kommer fra?
Tror De, hun har familie?
Ja.
Det har hun.
Rokker du så meget som en skrue, får du den her lige i struben.
Hvordan fandt du mig?
Du har oplært mig godt.
Det er længe siden, vi har været så tæt på hinanden.
Jeg har savnet dig.
Du prøvede at dræbe mig.
Så vi andre kunne overleve.
Hvad mener du?
Vi har modtaget et budskab fra fremtiden.
Du skal ikke lyve.
Det kunne jeg aldrig finde på.
Menneskene vil bruge dine gener til at skabe et våben, der kan udslette os.
Jeg gjorde, hvad der var nødvendigt for at sikre vores fremtid.
Hvad skal så forhindre mig i at dræbe dig og sikre min fremtid?
Intet.
Det er alt sammen ligegyldigt nu.
De har dit dna fra dit blod på gaden.
Hvis skyld var det?
Min.
Jeg har set deres planer. De er ved at skabe et våben, -
- og nu har de, hvad de skal bruge for at forædle det.
Vi må slå til nu, mens vi stadig har overtaget.
Jeg har set for mange venner dø, Erik.
Jeg vil ikke starte en krig. Jeg vil bare have ram på ham, der myrdede dem.
Krigen er begyndt.
Hvad er der sket med dig?
Er du kommet på vildspor i mit fravær?
Er du stadig Charles' Raven...
...eller er du Mystique?
Trask er vores fjende.
Det er ikke nok at dræbe ét menneske.
Det har det aldrig været for dig.
Farvel, Erik.
Hvad er der sket?
Kan han gå? - Han skal have sit serum.
Hank, jeg kan høre dem.
Få det til at holde op. - Jeg henter det.
Tag dig sammen.
Det er ikke forbi endnu.
Det tror du jo ikke på.
Hvor ved du det fra?
Når kraften går af dem her...
...kommer det her tilbage.
De kommer alle sammen tilbage.
Hør her.
Jeg er her stadig.
Og hun er stadig derude.
Vi har brug for din hjælp, Charles.
Jeg har brug for dig.
Vi finder aldrig Raven uden dine kræfter.
Du får lidt ekstra, fordi du sprang en dosis over.
Charles.
Hank, gør mig en tjeneste.
Vær sød at hjælpe mig ind på mit arbejdsværelse.
Jeg har dig.
Er du sikker på det her?
Overhovedet ikke.
En helt utrolig skabning.
Hendes gener kan være svaret på mutationens gåde.
Jeg skal bruge mere.
Det var alt, hvad der kunne skrabes op fra fortovet.
Mere end blod.
Jeg skal bruge hjernevæv, -
- spinalvæske, knoglemarv.
Forestil dig det.
Sentineller, der kan tilpasse sig enhver modstander.
Kunne jeg bare få fingre i hende, -
- ville pigen sende projektet flere år, -
- flere årtier ind i fremtiden.
Hvor gammel er din søn nu?
Jason?
Han fylder lige straks ti. - Otte år, så kan han springe soldat.
Hvor mange af vores sønner og brødre har vi sendt hjem i ligposer?
Omkring 50-55.000? Og hvor mange har fjenden mistet?
Aldrig før -
- i menneskehedens historie -
- har der været en sag, som hele vores art har kunnet slutte op om.
Ikke før nu.
De hader virkelig mutanter, hvad?
Tværtimod. Jeg beundrer dem.
Alt det, de kan.
Jeg ser mutanter som vores frelse.
En fælles fjende.
En fælles kamp mod den ultimative fjende.
Udryddelse.
Jeg tror, at vores nye venner vil hjælpe os med at indlede en ny æra.
En æra kendetegnet af ægte -
- og langvarig fred.
Giv agt. Godsafgang om to timer.
Gentager: Godsafgang om to timer.
Hvornår har du sidst været hernede?
Da vi sidst ledte efter elever.
Det er en evighed siden.
Velkommen, professor.
Raven er såret, så hun kommer ikke hurtigt omkring.
Disse muskler er ikke blevet brugt i lang tid.
Charles!
Charles, tag det roligt.
Jeg ser til generatoren.
Det er ikke maskineriet, det er galt med, vel?
Jeg kan ikke. Mit sind...
Jo, du kan.
Det kan ikke holde til det. - Du er bare rusten.
Det er ikke et spørgsmål om at være rusten.
Jeg kan sagtens betjene instrumenterne, -
- men mine kræfter kommer herfra. De kommer fra...
Og det er blevet knust.
Jeg føler mig som en af mine elever.
Hjælpeløs.
Det var en fejl at komme herned.
Det var en fejl at befri Erik. Det hele har været én stor fejl.
Beklager, Logan, men de har sendt den forkerte tilbage.
Du har ret.
Jeg er den forkerte.
Det skulle have været dig.
Men jeg var den eneste, der fysisk kunne holde til det.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg kan blive her.
Men jeg ved, at for mange år siden, eller rettere...
...engang om mange år...
...var jeg den mest hjælpeløse af dine elever.
Og du låste op for mit sind.
Du viste mig, hvad jeg var.
Hvad jeg kunne blive.
Det kan jeg ikke gøre for dig.
Det har du ret i.
Men det kender jeg en, der kan.
Kig ind i mit sind.
Du så, hvad der skete med Cerebro. Du vil ikke have mig inde i dit hoved.
Du kan ikke ødelægge noget, der ikke allerede er ødelagt.
Prøv det.
Hej.
Hej, Logan. - Hej, Jean.
Dræb mig! - Jeg elsker dig.
Din arme, arme stakkel.
Kig videre.
Jeg vil ikke have dine lidelser.
Jeg vil ikke have din fremtid!
Kig forbi min fremtid.
Led efter din egen fremtid.
Sådan, ja.
Sådan.
Charles.
Det er altså sådan, det skal gå os.
Erik havde ret.
Menneskene gør det mod os.
Ikke hvis vi viser dem en bedre udvej.
Du tror stadig på dem?
Bare fordi nogen snubler eller farer vild, -
- betyder det ikke, at de er evigt fortabt.
Vi kan alle sammen få brug for hjælp.
Jeg er ikke den mand, jeg var engang.
Når jeg åbner mit sind...
...bliver jeg nærmest magtesløs.
Du er bange, og det ved Cerebro.
Alle de stemmer.
Al den smerte.
Det er ikke deres smerte, du er bange for.
Det er din egen.
Og hvor skræmmende den end er, -
- vil smerten gøre dig stærkere.
Hvis du tillader dig selv at føle den -
- og acceptere den...
...vil den gøre dig mægtigere, end du nogensinde har forestillet dig.
Det er den største evne, vi har.
At kunne bære deres smerte uden at bukke under.
Og den udspringer af -
- den mest menneskelige af egenskaber.
Håb.
Jeg beder dig, Charles.
Vi har brug for, at du genfinder håbet.
Fandt du, hvad du ledte efter?
Så er kraften tilbage.
Ja.
Ja, det er den.
Hun har mistet for meget blod. Hun kan ikke blive ved sådan her.
Vi har ikke noget valg, Bobby.
Vi kan vække ham. - Nej.
De har brug for mere tid.
Jeg fik...
...et glimt af fortiden.
Vækker vi Logan nu, -
- risikerer vi at gå en endnu værre skæbne i møde.
De har brug for mere tid.
Raven, hold op.
Hold op med at flygte.
Charles?
Hvor er du?
Hjemme i huset, -
- hvor du også hører til.
Du må og skal komme hjem.
Jeg ved selv, hvad jeg skal gøre.
Hvis du dræber Trask, vil det blot skabe flere af hans slags.
Så dræber jeg også dem.
Det er Erik, der taler, ikke dig.
Den pige, jeg voksede op med, var ikke i stand til at dræbe.
Hun var godhjertet, -
- retfærdig og barmhjertig.
Jeg er barmhjertig.
Bare ikke mod Trask. Han har myrdet for mange af os.
Stop hende, Charles. Ind i hendes hoved.
Hun vil ikke lukke mig ind.
Jeg kan knap holde forbindelsen. Jeg er ikke stærk nok endnu.
Jeg ved, hvad Trask har gjort.
Men at dræbe ham vil ikke vække dem til live.
Det vil sætte dig på en kurs, -
- du aldrig vil kunne ændre.
Et endeløst myrderi -
- mellem os og dem, indtil der intet er tilbage.
Men det kan vi forhindre nu og her, du og jeg.
Du skal bare komme hjem.
Skal jeg?
Du har ikke ændret dig, Charles.
Som jeg sagde...
Jeg ved præcis, hvad jeg skal gøre.
Hvor er hun?
I en lufthavn på vej om bord i et fly.
Hvortil?
Washington, D.C.
Hør, der er noget, jeg må vise jer.
Vi rejser tilbage i tiden.
Jeg har indstillet mit system -
- til at optage nyheder om Paris fra alle tre tv-selskaber og PBS.
Alle tre?
Ja. Og PBS.
Se, hvad jeg fandt.
I morgen, foran Det Hvide Hus, vil præsidenten udstede en bekendtgørelse.
Han får selskab af forsvarsminister Laird -
- og har søgt bistand hos den anerkendte videnskabsmand Bolivar Trask, -
- der fungerer som hans rådgiver i kampen mod mutanterne.
Raven forstår ikke, -
- at hvis hun myrder Trask ved sådan en lejlighed, -
- mens hele verden ser på...
Så er jeg kommet forgæves.
Det bliver værre endnu.
De har fundet spor af hendes blod i Paris.
De kan meget vel have hendes dna allerede.
Mere har de ikke brug for. - For at skabe fremtidens Sentineller.
Inden for kvantefysik har man den teori, at tiden er uforanderlig.
Den er som en flod. Man kan skabe krusninger i den, -
- men strømmen vil altid rette dem ud.
Hvad man end gør, flyder floden bare videre i samme retning.
Hvad mener du?
Jeg mener, -
- hvad hvis krigen er uundgåelig?
Hvad hvis det er meningen, at hun skal dræbe Trask?
Hvad hvis det er sådan, hun er?
Bare fordi nogen snubler eller farer vild, -
- betyder det ikke, at de er evigt fortabt.
Jeg tror ikke på den teori, Hank.
Og jeg nægter at tro, at det er sådan, hun er.
Gør flyet klart. Vi skal til Washington.
FORSVARSMINISTERIET
Er du okay?
Det går fremad.
Hvad der end sker i dag, må du love mig noget.
Du har kigget ind i mit sind og set en masse møg, -
- men du har også set det gode.
X-Men.
Lov mig, at du vil finde os.
Brug dine kræfter til at føre os sammen.
Bliv vores leder.
Storm. Scott.
Jean.
Husk de navne.
Vi er så mange.
Vi får brug for dig, professor.
Jeg skal gøre mit bedste.
Dit bedste er nok.
Tro mig.
12 skibe nærmer sig!
De har fundet os.
Tusindvis af mennesker samles her i dag.
De kommer fra hele verden for at overvære begivenheden -
- sammen med journalister fra mindst 50 forskellige lande.
Tak.
Må jeg se Deres invitation?
Ja, det må De.
De to er sammen med mig.
Værsgo.
Tak.
Logan!
Denne vej, hr.
Jeg har ikke fundet hende, men hun må være her.
De Forenede Staters præsident.
Kære landsmænd.
Vi står i dag over for den største trussel i vor tid.
Mutanter.
Vi har forberedt os på denne trussel.
Sagt med Robert Oppenheimers udødelige ord:
"Se!
Verden vil aldrig blive den samme igen."
Kan jeg hjælpe med noget?
Nej, det kan du ikke.
Nu er de her.
Til jeres minde, brødre og søstre.
Raven?
Jeg har hende.
Slip mig, Charles.
Derovre!
Secret Service-agenten -
- til venstre for scenen.
Jeg ser ham.
Hvad fanden laver du? Jeg har ikke bedt dig aktivere dem.
Det er ikke mig.
Raven, hør nu på mig.
Vi har fået en ny chance for at definere, hvem vi er.
Gør det ikke.
Hertil og ikke længere.
Vi kan umuligt stoppe så mange.
Nej, men vi kan sinke dem.
Erik!
Storm!
Beredskabsgrad 3. Hr. præsident, De er i alvorlig fare.
Er vores luftforsvar på plads?
Alle værn er i fuldt beredskab.
Hvad fanden skete der? - Jeg skal nok ordne det.
Det har De sagt før. Jeg ville melde kraftigt ud.
Nu ved hele verden, at vi ikke magter at beskytte dem.
Jeg skal nok ordne det. - Det håber jeg fandeme.
Charles!
Er alle okay?
Bag dig!
Nu!
Jeg burde nok holde mig fra at spørge, -
- men overlever jeg ude i fremtiden?
Nej.
Men det kan vi ændre på.
Ikke?
Gør det, du er bygget til.
Hvor er du?
Jeg har den! Løb!
Åh nej.
Slut med at være en overlever.
En af dem er herinde.
Nej, I må ikke dræbe den!
Jeg skal bruge den levende.
Hvad fanden sker der?
I byggede disse våben for at udslette os.
Hvorfor?
Fordi I er bange for vores evner.
Fordi vi er anderledes.
Menneskeheden har altid frygtet det, der var anderledes.
Jeg er her for at fortælle jer -
- og resten af verden, -
- at I gør klogt i at frygte os.
Det er os, der er fremtiden.
Det er os, der skal arve Jorden.
Og enhver, der står i vejen for os, -
- vil lide samme skæbne som de mænd, I ser her.
I dag skulle have været en demonstration af jeres magt.
I stedet giver jeg jer et glimt -
- af den ulykke, min race kan nedkalde over jeres.
Lad dette tjene verden til advarsel.
Til alle mine mutantbrødre og -søstre -
- vil jeg sige:
Det er slut med at gemme sig.
Slut med at lide.
I har levet i skyggerne i skam -
- og i frygt alt for længe. Kom frem.
Slut jer til mig.
Stå sammen og kæmp for vores broderskab.
En ny morgendag...
...gryr nu i dag.
Alle de år, vi har spildt -
- på indbyrdes strid, Charles.
Kunne vi dog få blot et par af dem tilbage.
Flyt jer.
Flyt jer, sagde jeg!
Vil du statuere et eksempel?
Så dræb mig.
Men skån de andre.
Meget heltemodigt, hr. præsident. Men De havde ingen intention om -
- at skåne nogen af os.
Vores fremtid begynder nu.
Du var engang en bedre skytte. - Tro mig, det er jeg stadig.
Slip mig, Charles!
Raven...
Gør os ikke til fjenden i dag.
Det er vi jo allerede.
Ikke os alle sammen.
Alt, hvad du har gjort indtil videre, -
- er at redde disse menneskers liv.
Du kan vise dem en bedre vej.
Stop hende, Charles.
Jeg har forsøgt at kontrollere dig, lige siden vi mødte hinanden, -
- og se, hvad der kom ud af det.
Alt, hvad der nu skal ske...
...er i dine hænder.
Jeg tror på dig, Raven.
Han er din, Charles.
Hvis du lader dem få mig, er jeg en død mand.
Det ved du.
Ja, det ved jeg.
Farvel, gamle ven.
Farvel, Erik.
Er du sikker på, du vil lade dem gå?
Ja.
Jeg nærer håb for dem.
Der vil komme en tid, hvor vi alle finder sammen.
Hvad med Logan?
Buckminster Fuller er et godt eksempel på en arkitekt, -
- hvis ideer giver mindelser om en utopisk fremtid.
Godmorgen, Logan, din syvsover.
Nyd nu jeres frokost. Flot klaret.
Rigtig flot.
Storm.
Jean.
Hej, Logan.
Jean?
Er du okay?
Du er her.
Hvor skulle jeg ellers være?
Ro på, makker.
Visse ting ændrer sig aldrig.
Godt at se dig, Scott.
Vi ses, Jeannie.
Professor.
Logan, er alt, som det skal være?
Ja.
Ja, det tror jeg, det er.
Du gjorde det.
Hvad gjorde jeg? Skal du ikke til time, Logan?
Til time?
Historie.
Historie?
Der kunne jeg godt bruge lidt hjælp.
Hjælp med hvad?
Stort set alt efter 1973.
Den historie, jeg kender, er vist noget anderledes.
Velkommen tilbage.
Det er godt at se dig, Charles.
Godt at se jer alle sammen.
Jeg har et løfte, jeg må holde.
Du og jeg har meget at indhente.
Ja.
Hvad er det sidste, du husker?
Jeg druknede.
Fortiden.
En ny -
- og uvis verden.
En verden af endeløse muligheder...
SENTINEL-PROJEKT SKRINLAGT TRASK ARRESTERET
... og uendelige udfald.
Det er løgn.
Han er i live.
Myriader af valg former vores skæbne.
Hvert et valg, hvert et øjeblik -
- er en krusning på tidens flod.
Hvad stiller vi op med ham, major Stryker?
Skaber man krusninger nok, -
- kan strømmen vendes.
Jeg skal nok tage mig af ham.
For fremtiden er aldrig forudbestemt.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2014